www.HoundDawgs.org
Den här historien börjar på en hemlig plats långt inne I en skog.
Det där är en smurf. Han heter Klumpsmurfen.
Och det här är vår by där det finns smurfar för nästan allting.
–Som Sprattsmurfen. –Här får du en present!
Du är så blåögd, Blåögdsmurfen!
Det var egentligen den här du skulle få.
–...96, 97, 98... –Muskelsmurfen.
Och här borta har vi...
Och så armhävningar på ett finger. En, två, tre...
Nördsmurfen... Förlåt, Glasögonsmurfen. Skojar bara.
Snoksmurfen...
Vad händer där borta...?
...Paranoidsmurfen -
- Segersmurfen -
- Förlorarsmurfen -
- Karatesmurfen...
Snickar-, Kokett-, Bond-, Målar-, Bagar-, Trolleri-, Dyk-, Polis-...
–...och Terapeutsmurfen... –Allt känns så blått och trist.
–Till och med Bordsätarsmurfen. –Hejsan.
Ja, vi har också våra undringar.
Och så är det jag, Gammelsmurfen. Det är jag som bestämmer här.
Men den här historien handlar inte om mig -
- och inte om Klumpsmurfen eller nån av de andra.
Den handlar om byns enda tjej.
Smurfan.
Hej, Tvättsmurfen!
–Hallå, Smurfan! –Hej, killar!
Men det är inte det enda som gör Smurfan unik.
Hon skapades av den elake trollkarlen Gargamel.
Med hjälp av svart magi -
- tillverkade han henne av lera.
Gå nu... och hitta Smurfbyn!
Som tur var har jag också lite kläm på trollkonster.
Men ett problem kvarstod: Smurfans namn säger inget om henne.
Okej, fysiken är...
Inget om vem hon är...
Klackskor -
- eller vad hon gör.
Så vad är egentligen en smurfa?
Jag ska tala klarspråk: hon är usel som bagare.
Då ska vi se: smurfa...
Smurfa, smurfa, smurfa...
Det finns inte med.
Smurfan är en kombination av "smurf" och "an". Men vad är en "an"?
Jo, Smurfan, hon är...
Hon är toppen.
Den ljuvligaste varelsen på hela jorden.
Ja, det är du, det!
Smurfan...
Nu vet jag!
Det är en av de eviga gåtor som vi aldrig nånsin kommer att få svar på.
Va? Är hon där?
Tror ni hon hörde?
Vad är då en smurfa?
Det undrade Smurfan själv mest av alla.
Vad gör du för nåt?
–Hej, Buttersmurfen, jag skulle... –...gå din väg?
Det här är min bänk. Jag kommer hit varje dag och...
–Låt mig gissa, du "buttrar". –Precis.
Det kan jag också göra. Jag kan buttra.
Hej på er! Fint väder, eller hur?
–Nej! –Det kommer att bli regn!
Och det är ju bra för växterna.
Men... det blir också mulet.
Så det så!
Fast det kan ju bli en regnbåge.
Fast regnbågar är larviga!
Skojar bara! Jag älskar regnbågar!
–Du är inte särskilt bra på det här. –Nej, det är jag inte.
Du är faktiskt ganska dålig på det.
Japp.
Men det är du också!
Inte alls. Du är jättebra på det.
–Hej, Glasögonsmurfen! –Smurfan, gudskelov!
Vi testar min nya uppfinning: Smurfiga grej-hittaren!
Testobjekt: Muskelsmurfen.
Hej, Smurfan!
Jag menar... Tjena, Smurfan.
Tjena.
Den är väl ofarlig?
Om den är ofarlig? Så klart!
Ta skydd här bakom.
Piggpiga!
Anteckna: Smurfiga grej-hittaren, test 1.03.
–Beredd, Muskelsmurfen? –Redo!
Den fungerar!
Den här grejen har koll.
–Den tar Muskelsmurfens huvuddrag... –Superstyrka!
...och skapar "Glasögonsmurfens supersmurf-turbo"!
Du kan få bli först att pröva.
Fritt fram!
När du säger "fritt fram" får jag inte direkt lust att...
Hejsan!
Hej, Klumpsmurfen.
Du kommer lagom för att få se historia skrivas.
Vad händer här inne då?
Det angår inte dig, Snoksmurfen!
Som ni vill...
Om grönsakshatten kan se att Muskelsmurfen är stark–
–kanske den kan visa mig vad en "an" är. Sätt på, Glasögonsmurfen!
Fascinerande...!
Vad hände?
I stället för att avge energi absorberade du den.
Antagligen för att du inte är en riktig...
En riktig smurf? Säg det, du.
Apparaten är bara inte anpassad för smurfar med ditt... ursprung.
Det är lugnt, jag fattar.
Glasögonsmurfen...
Vet du vad? Nu går vi och har lite skoj.
Ja!
–Pizza! –Smurfbräda!
Smurfbräda!
Det är nästan färdigt, Azrael.
En nypa ödlebajs–
–ett gram förkalkad fotsvamp från en grymtoxes tår–
–och en bit ost som har legat I mina kalsonger.
Det ska nog göra susen.
Färdigt! Tolv klotformade försteningsmoduler.
Eller som jag kallar dem... Frysbollar!
Varsågod, Azrael. Middagen är serverad.
Otacksamma kattskrälle. Frysbollarna är ändå inte till för att fånga möss–
–utan för att fånga de där gäckande smurfarna.
Min heliga graal, guldet vid min regnbåges slut–
–den mest potenta magiska ingrediensen I världen!
Nästa bild.
Tänk bara kraften från ett hundratal såna.
Jag har sökt land och rike runt, vänt på varenda sten, men utan framgång.
Inte nu, Azrael, jag föreläser.
Min plan är enkel:
Hitta Smurfbyn, fånga alla smurfar, ta ifrån dem deras magi–
–och använda magin till att bli den mäktigaste trollkarlen I världen!
Vad fin jag är med hår.
Va?! Varför sa du inte det?
Milda blåbär! Jag har hittat smurfar I skogen!
Det är mitt teleskop. – Monty!
Kom, min majestätiska örn!
Dina klor borrar sig in I mina axlar!
Det var bättre.
Flyg! Fånga mig några smurfar!
Nej, nej... Du flyger åt fel håll!
Åh nej...
Min tur!
–Säkerheten sist! –Kära nån...
Ja!
Wow... Hon får en verkligen att tappa andan.
Det här är fantastiskt!
Nej! Hon flyger alldeles för nära Förbjudna skogen!
Hon får inte flyga över muren. Kom!
Nej, vänta! Gå inte!
Vänta! Vem är du? Var inte rädd.
Dit får du inte gå.
Smurfan!
–Är du oskadd? –Vad hände?
Jag såg... en smurf.
–Va? –Vem då?
Jag vet inte, men han hade den här.
Smurfan! Kod blå! Kom, killar!
Vi måste rädda henne!
–Det här känns inte bra... –Säger du det?
Beror det på jättegamen som flyger till Gargamel med vår kompis?
Monty, mitt furstliga fjäderfä! Du lyckades! Du har fångat en smurf!
Ge mig en puss.
Äntligen har jag fått mig en liten, blåhyad, tröjlös...
Du?!
Släpp ut mig, din smurfbesatta fusktrollkarl!
Ska du verkligen säga så till din egen skapare?
Jag skulle föredra om du kallade mig... "pappa".
–Det skulle jag aldrig göra. –Skyll dig själv.
Vad har du där? Vad är det du döljer?
Ge hit det, din kvasi-smurf!
Tack, Azrael.
Vad har vi här då...?
En annan modell?
Ja, det såg jag förstås på en gång. Strax innan du gjorde det, faktiskt.
–Var hittade du den här? –Jag säger ingenting.
–Säg det! –Nej!
–Berätta nu. –Nej!
–Som du vill, säg inget då. –Det tänker jag inte heller.
Omvänd psykologi funkar aldrig! Sak samma. Jag har det jag behöver.
Kom, Azrael.
Var la jag nu ingredienserna...?
Det här kan jag. Vänster, sen höger -
- handvolt bakåt och en perfekt landning.
Person, bok eller film?
Ingen förstår nånsin dina tecken, Muskelsmurf.
Äsch. Följ tätt efter mig, bara.
Ört av mal och hår från katt...
Var kan jag mössans hem få fatt?
De blå har dig länge undanflytt, men denna mössas hem är ett nytt.
Just det! Var kommer den från?
En smurfby full av smurftrolldom...
En hel by – bra! Fortsätt, fortsätt.
–Och platsen... –Ja?
...vet jag ingenting om.
Nej! Säg det från början I så fall! Börja med "jag vet inte"!
Billiga skräpkittel!
Men här är en ledtråd.
Fascinerande... Men vad är det för nåt?
Träd?
Det måste vara en symbol, eller ett chiffer.
Träd, träd, städ, späd...
Spädbarn... Genomsök alla daghem!
Vi måste klä ut oss till bebisar. Var får jag tag på en jätteblöja?
Det är inte din karta, Azrael. Vill du ha en karta kan du få det, men...
Vänta lite. Titta vad jag har hittat!
Tre höga träd! I Förbjudna skogen.
Där har vi aldrig letat.
Jag är ett geni.
Azrael, dags för utflykt!
Gör I ordning min nötblandning.
Du, Smurfan...
Gratulerar!
Du har visat mig vägen till en tidigare oupptäckt smurfpopulation.
De vet inte ens att vi finns. Jag bara:
De bara: "Åh, nej!"
Jag bara...
De bara: "Nej! Spring, spring, spring!"
Ditt ondskefulla lilla geni.
Det ruttna äpplet faller visst inte så långt från trädet ändå, eller hur?
Gör päls och fjädrar klara, pojkar.
Vi ger oss av I gryningen. Efter frukost. Åtta, halv nio. Senast nio.
–Kartan, Glasögonsmurfen! –Det ordnar jag.
Packning, en sista kisspaus... Kanske halv tio.
Inte en sekund senare än tio.
Vad i...? En rymning!
De känner till mina planer! De kommer att förstöra allt!
–Är det här ofarligt? –Det är ett stort armborst, så nej.
Låt dem inte komma undan!
–Var är säkerhetsbältena? –Fånga smurfarna!
Tänt var det här!
Fånga smurfarna!
Azrael knappar in på oss!
Fågelvarning!
Det här kan göra ont.
Nej!
Kom! Vi smurfar hitåt!
Spring snabbare!
Varför har vi så korta ben?
Varför har vi så stora fötter?
–Varför har jag så stora muskler? –Allvarligt?
Kan man få lite hjälp här?
Den kommer.
Jag vet fyra smurfar som har ett och annat att förklara.
–Attans... –Hej.
–Du kommer aldrig att tro... –Gargamels näste...
En I taget. En I taget. Snälla ni.
–En mystisk smurf... –Vi måste till Förbjudna skogen...
Jag har sagt det hundra gånger: Förbjudna skogen är förbjuden!
Ni pratar om kartor, mystiska smurfar och Gargamels näste...
Det låter helt befängt. Varför kan ni inte lyda enkla regler?
Ni smög iväg och försatte alla I fara.
Det enda sättet att skydda er är visst att ge er utegångsförbud.
–Utegångsförbud?! –Men Gammelsmurfen...
Inga men. Ni får inte lämna svamparna utan att säga till mig först.
–Du har rätt, Gammelsmurfen. –Va?
Du har rätt. Jag vet inte vad som flög I oss.
Bra.
För det här var som sagt väldigt oansvarigt av er.
Ja, precis. Exakt. Jag håller med. – Eller hur, killar?
–Verkligen. –Vad snackar du om, Smurfan?
Ja, och dessutom...
Vi bör gå raka vägen hem och begrunda vad vi har gjort.
–Det låter... –...hårt, men rättvist.
–Vad håller du på med? –Har du fått en smäll I kolan?
–Jo, Smurfan... –Vi ska tänka på vad vi har gjort.
Och så vidare. Vi ska absolut inte gå nånstans förrän vi har tänkt färdigt.
Och sen, bara för säkerhets skull, ska vi tänka lite till.
–Ja, men... –Bra sagt, Gammelsmurfen.
Jag vet inte alls vad jag gör.
Jag vet att det är du, Muskelsmurfen.
Läget, Smurfan?
–Glasögonsmurfen... –Hur visste du det?
Och Klumpsmurfen, gissar jag.
Det gick fint.
–Vad gör ni här? –Vi förstod att du hade nåt på gång.
–Det här är mitt fel, Muskelsmurfen. –Men Förbjudna skogen är farlig!
Jag måste åtminstone varna den där försvunna byn.
–Vi I Smurfgänget håller ihop. –Det kan jag inte begära av er.
–Det har du inte gjort heller. –Vi gör det frivilligt.
Tack, hörni.
En sak I taget...
Krypteknologi! Häftigt!
Enligt kartan befinner vi oss framför den här mycket långa och höga -
- stenmuren.
Stämmer.
Ett litet steg för fyra små smurfar...
Okej, vi fortsätter.
Wow...
Wow, wow, wow...!
Wow, wow, wow, wow!
Smurfan! Hur gick det?
Snälla blommor...
Stygga blommor!
Var är Klumpsmurfen?
Hörni, vi har precis träffats! Vad tror ni jag är för slags smurf?
Se upp för branten!
Hur gick det, Klumpsmurfen?
Jag ser stjärnor...!
Inte illa, Klumpsmurfen. Du kan ha upptäckt en helt ny insektsunderart.
Otroligt... En bevingad, eldsprutande Anisoptera!
Hur ska vi klassificera den?
Ja, det är ju det givna valet, men jag är ändå osäker...
Okej, vi säger väl drakslända, då.
Förhoppningsvis mer slända än drake.
Nej! Inte så mycket slända! Flyg inte!
Hörni!
Jag är oskadd!
Kan man få lite hjälp?
Bort med dig, Monty!
Jag avskyr naturen.
Usch, vad pråligt.
Azrael! Gör nåt!
Det gör faktiskt ont. Sluta skratta, det är inte roligt!
Passa er!
Släpp mig!
Aj.
Deras bon är gjorda av nåt som jag aldrig har sett förut.
Jag tror jag har sett tillräckligt av flygande "antipasto" I dag.
Vad gör du här?
Jag funderar på att flytta hit ut till stillheten I skogen.
Det är lite blåsigt uppe på kullen... Vad tror ni att jag gör här?!
Du kommer aldrig att hitta byn, Gargamel.
Utan dig skulle jag inte ens veta att de andra smurfarna finns, Smurfan.
På dem, killar!
Smurfspiral-formation – nu!
–Smurfspiral! –Ta dem, Azrael!
–Smurfspiral! –Smurfspiral!
Smurfspiral!
Det är du som är klumpig, va?
–Ta emot! –Jag tog den!
Det här är inte bra.
–Ge dem ägget, Klumpsmurfen! –Okej.
Lägg av!
–Klumpsmurfen! –Jag försöker!
Förlåt, hörni!
Där!
Det var inte meningen att norpa ert ägg!
Nu är de rökta.
Vad är lite småmynt när en kruka med guld väntar vid min regnbåges slut?
Tro mig, de är borta. De är inget mer än blå aska.
De är smurfkebab, flamberade smurfbär, marshmallows...
Håll klaffen, hårboll. De är döda.
Hallå?
Smurfan?
Eko!
Mörker... Jag trivs inte I mörker. Jag har det svårt nog I dagsljus.
Vänta, allihopa. Vi måste hitta en väg ut.
Snillrikt, Glasögonsmurfen...
–Hörni? –Mörker!
Var inte rädd! Tänk fina tankar.
–Jag har det inte särskilt fint! –Stanna kvar I ljuset, Klumpsmurfen.
–För sent, jag går in I mörkret! –Vad...? Varför?
–Jag är väldigt rädd nu! –Stanna där ni är, allihop.
Öppna ryggsäcken, ta ut tunnelöverlevnadspaketet–
–hitta glasbehållaren märkt "ljus" och skaka den kraftigt.
–Hur går det, Klumpsmurfen? –Bra, tror jag.
Håll ut, Klumpsmurfen.
Jag vet inte hur lång tid det här tar och hur länge vi blir kvar här–
–så vad ni gör, ät inte upp all proviant.
Jag åt precis upp all proviant!
–Klumpsmurfen! –Jag stressäter!
Jag kommer, Klumpsmurfen. Följ min röst.
Vänta! Det är rena labyrinten här nere. Vi går bara mer vilse.
–Vi måste göra nånting. –Jag håller med. Dags att agera!
–Det här är helt fel metod. –Smurfan!
–Jag är nära, Klumpsmurfen. –Det är bara ekot som vilseleder oss.
Hallå...?
Jag är här, precis runt... kröken.
Hörni...
Mitt ljus slocknar.
Nu får det vara nog! Jag slår oss ut!
Det rasar!
Muskelsmurfen! Stoppa undan nävarna innan du tar död på oss allihop!
Jag försöker åtminstone göra nåt!
Jag ska spränga ut oss!
–Nej! –Jo!
–Låt bli! –För sent!
Klumpsmurfen...?
–Smurfan! –Klumpsmurfen!
Håll I dig, Klumppolaren! Jag kommer!
Nu har jag dig.
De skenar!
Provianten är på väg upp igen...
Vad är det som är så roligt?
Har du ögon I baken, eller?
Hörni, pojkar... Vad sägs om att vi har tre stora träd I sikte?
–Härligt! –Och Bucky tar oss dit I ilfart.
–Bucky? –Hon ser ut som en Bucky.
Hoppla, Bucky!
Smurfan?
Innan du säger nåt, hör på mig.
Jag vet att jag var ganska sträng mot dig och pojkarna I går.
Jag kan vara lite överbeskyddande ibland.
Okej, mycket överbeskyddande.
Men ni kan inte bara smita iväg. Ni måste vara försiktigare.
Du vet det nog inte, för jag säger det sällan, men...
Du strålar.
Nåja... Är allt smurfigt mellan oss?
Du och pojkarna har haft utegångsförbud länge nog.
Smurfan?
Okej, jag öppnar dörren -
- och jag kommer in för att prata mer.
Är du här?
Smurfan?
Muskelsmurfen!
Glasögonsmurfen!
Klumpsmurfen?!
Det där var inte särskilt likt.
När jag hittar dem ska de få utegångsförbud till nästa blå måne!
Vad händer här inne, då?
Okej då.
Har ni nånsin sett nåt så vackert?
Varenda dag, Smurfan. Varenda dag.
–Var inte så larvig. –Var inte så larvig själv.
Vi slår läger här. Jag gör upp eld.
–Hämta ved, Muskelsmurfen. –Ett "tack" vore trevligt.
Jag har inte tagit hövlighetsmärket, så hämta ved nu.
–Mår du bra, Klumpsmurfen? –Javisst. Det här är skoj!
Kanske inte jätteskoj, men det har haft sina stunder.
Typ...
Du vet vad jag försöker säga.
Det har inte varit särskilt skoj.
Bra, Muskelsmurfen.
Steg ett: stapla veden I tältformation.
Steg två: slå en sten mot flintan och...
Du blåser ju inte ens, du spottar bara.
Märkligt. Veden du hämtade kanske var fuktig.
Enligt handboken ska det börja brinna.
Jag har ett förslag.
Nej, nej, nej!
Du har rätt, smartis. Din lilla bok är riktigt användbar.
Du borde skämmas! Utan boken är vi förlorade.
"Jag är Glasögonsmurfen – supersmart, men kan inte göra upp eld."
Ingen större skada skedd. Bandet är fortfarande intakt...
Tänk, bara...
Hela tiden, medan vi har smurfat på I godan ro där hemma–
–har det funnits andra smurfar som vi där ute.
Eller inte alls som vi.
Han har rätt. Vi bör vara förberedda på allt.
De andra smurfarna kanske inte ens är blåa.
De kanske är orangea. Jag gillar orange.
–Tänk om de har glasögon allihop. –Eller stor, buskig mustasch.
Tänk om de har fjällig hud och vassa tänder.
Och jättelika klor och stora, lysande ögon.
Tänk om de har -
- händer!
Den var rolig.
Det spelar ingen roll hur de ser ut. Vi måste ändå varna dem.
Gargamel har fel.
Mitt syfte är inte att hjälpa honom, utan att rädda de där smurfarna.
Och vi ska hjälpa dig.
Vi I Smurfgänget håller ihop.
Och med "tillsammans" menar jag oss två.
Och de där killarna, fast mest oss två.
Dags för en smurfselfie!
–Säg "svampomelett"! –Svampomelett!
Enligt kartan ska vi komma fram till en flod.
Stämmer.
Wow!
Som ett träningspass för ögonen.
Visa hur snabbt du kan simma, Bucky!
Kom igen nu.
Du klarar det.
Det är bara vatten.
Du...
Vad betyder det? Att floden är lömsk och full av farliga överraskningar?
Nej, jag fattade ingenting.
–Neonkaniner kanske inte kan simma. –Synd, det skulle gå mycket snabbare.
Frukta icke, tappra Smurfgäng!
Jag har inte fått mitt flottbyggarmärke för intet.
Pang, där satt den!
–lnte illa, Glasögonsmurfen! –Här.
Åh, både moderiktigt och praktiskt!
–Nu sjösätter vi den rackaren. –Vänta.
Floden kan ruva på oanade över- raskningar. Vi måste vara försiktiga.
Försiktiga – klokt sagt. Hugg I!
Vänta. Strömmarna kan vara lömska. Vi måste vara på vår vakt.
På vår vakt – bra sagt. Tre, två...
–Vänta! Vi måste se till att... –Voff, voff, pling, plong!
–...vara vaksamma på... –Bong, bong, pling, plong!
–...farten hos... –Tut, tut, pling, plong, bong, bong!
Okej, nu kör vi. Hugg I!
Hej då, Bucky!
Oroa dig inte för oss. Vi ses på vägen tillbaka!
Vad är det här för nåt?
Jag skulle inte röra den om jag var du.
Nu vill jag ju inget hellre.
Håller vi den här farten är Gargamel chanslös.
Floden för oss på helt rätt väg -
- mot slutet av vår regnbåge.
Smurfarna?! Ni skulle ju vara döda!
Håll I er, Smurfgänget!
Full fart!
Vad...?!
Nej!
Sluta förstöra grejer! Att förstöra grejer är min grej!
Va?!
Ro hit en större påk, Azrael.
Kära nån.
–Dra I spaken, Klumpsmurfen! –Du sa ju åt mig att låta bli!
Dra nu!
Åh, nej!
Vad är nu detta?
Azrael! Gör nåt! Det slutar aldrig.
Få stocken att sluta snurra! Floden tar kål på mig!
Se upp!
Jag älskar er två!
–Ja! –Jag visste att vi skulle klara det.
Hjälp!
–Vi är fortfarande på rätt kurs. –Dubbel fart, Muskelsmurfen!
Hjälp! Jag sjunker!
Jag är rädd för sköldpaddor!
–Vad håller han på med? –Strunta I honom.
Min katt kan inte simma!
–Vi måste hjälpa honom. –Varför?!
–För att det är det jag gör. –Lyssna på honom!
–Men han är ju vår ärkefiende. –En sann skurk!
Jag kan bättra mig!
Och jag har hjärtat på rätta stället.
–Hjärtan sitter inte på armen. –Jag gillar din tatuering!
–Vi gör det. –Tala förnuft med honom, Smurfan.
Ingen hatar Gargamel mer än jag, men vi smurfar gör det rätta.
–Gudskelov! –Vi måste rädda honom.
För till protokollet att jag är emot!
–Vi gör det ändå. –Låter toppen!
–Använd den här. –Ta tag!
–Det här känns inte bra. –Ni kommer inte att ångra er.
Tack! Tack! Vilka snälla smurfar.
–Är du oskadd? –Ja då.
Blöt och trött, genomsur faktiskt... Tack för att du frågade.
Men jag är fortfarande ond, så -
- lycka till med att drunkna!
Hoppas ni är bättre simmare än ni är trollkarlskännare.
Glasögonsmurfen? Muskelsmurfen?
–Är allt okej? –Definiera "okej"...
–Var är Klumpsmurfen? –Klumpsmurfen! Klumpsmurfen!
Allt bra!
–Spring I väg! Spring I väg! –Tror jag...
Min ryggsäck! Min handbok! Nej, nej, nej!
Min scouthandbok!
Det här är ditt fel!
–Va? –Lägg av, Glasögonsmurfen!
Förlåt, en rättelse: det är ditt fel också!
–Dra inte in henne! –Jag klarar mig själv, Muskelsmurfen.
Är du också arg på mig nu?
Det var du som drog igång hela den här röran, Smurfan.
–Jag tänkte faktiskt lösa det ensam. –Så mycket var Smurfgänget värt...
–Jag vill också gorma! –Lägg dig inte I!
Dags att du tar det där hövlighetsmärket.
Sluta!
Ta skydd!
Vad...?
Vilka är ni? Vad vill ni ha av oss?
Henne.
Smurfan!
–Vad ska vi göra med henne? –Vilket hår...!
Det är du!
Du är flicka!
Hon är flicka!
Åh.
Åh...
Det är hon! Det här är smurfen jag berättade om.
–Från muren? –Finns hon på riktigt?
Jag heter Smurflilja.
Hej. Jag heter Smurfan.
Smurftuva – trevligt att råkas! Vi har ingen Smurfan, men vi har:
Smurfdalia, Smurfmalva, Smurfrosa, Smurfiris, Smurfluna, Smurftilia...
Äsch, de kan få presentera sig själva.
Se på dig, du är så annorlunda! Förlåt, men det är du faktiskt.
Vet du hur man gör upp eld med snöre och pinne? Jag kan visa!
Nej, Stormsmurfen kan visa. Hon är bäst på sånt.
Visst, Stormen?
Det betyder ja. Har du sett en regn- båge? En dubbel? En uppochnervänd?
Är din älsklingssång:
"Hej-hej-hej, hej-hej-hej-hej..."?
För det är min. Din klänning är så fin!
–Kom ihåg "filtret", Smurftuva. –Just det, filtret...
–Vad gör du här? –Vi vill varna er för Gargamel.
–Garga...? –Garga... vadå?
En farlig trollkarl som vill fånga smurfar och ha dem till ond magi.
–Och han känner till er försvunna by. – "Försvunna"?
Det är ni som har villat bort er.
Vi måste ta er till Smurfdungen.
–Vad gör vi med de här blåklimparna? –Ta med dem.
Kom! Jag ska visa dig mitt rum och du kan berätta om "Gargasmäll".
Vill du höra min älsklingssång igen?
Sätt fart.
–De här tjejsmurfarna är tuffa. –Helt riktigt.
Öppna portarna!
Tjejerna är tillbaka!
Usch... Var hittade de de där?
Är det nåt fel på dem?
–Är de sjuka? –Är de mat?
Nej, de är smurfar precis som vi, fast pojksmurfar.
"Pojk", det var ett lustigt ord. Pojk, pojk, pojk...
"Titta på mig, jag är pojksmurf!"
Jag gillar dem.
–Vad är det där? –Titta!
Dag två: Vi har funnit en ny livsform.
De är emellanåt mycket skrämmande och de doftar... gott.
–Hej, pojke. –Jag fortsätter sen.
–Jag vill ha en! –Övertramp! Nej, nu räcker det!
De är mina vänner: Muskelsmurfen, Glasögonsmurfen och Klumpsmurfen.
Murre, Glajjan och Klanten, uppfattat. Vi borde ha namnskyltar!
–Var är era pojkar nånstans? –Här finns inga pojkar.
Jag heter Smurfvidja och jag är smurfarnas ledare.
Det här kallas för "presentation". Nu är det din tur.
Jag...
Gå inte för nära, Vidja. Det är nåt lurt här.
Vi kom för att hjälpa er, varna er för den onde trollkarlen Gargamel.
Han har en karta med tre höga träd utmärkta.
–Visa, Glasögonsmurfen. –Piggpiga...
Inget fuffens, krypet.
Jag vill inte göra er besvikna, men det är inte träd.
Det är vattenfall!
Gargamel är på väg åt fel håll!
Om han tar sig dit hamnar han I Träsket utan återvändo.
Det överlever han aldrig.
Hjälp! Hjälp!
Det här överlever jag aldrig!
Med all respekt, ni känner inte Gargamel.
Med ingen respekt, ni känner inte oss.
Han kan hälsa hem.
Du kan väl bege dig dit och kolla läget, Stormen?
Och lämna dig här med de här fyra? Aldrig! Titta bara på den där.
–Han kan inte vara normal. –Det ska nog gå bra.
Eldslända!
Okej, hur ser den där Gargamel ut?
Du vet, som en vanlig trollkarl.
Lång svart särk, bor ensam med sin katt och sin fågel.
Riktigt sorgligt, faktiskt.
–Du följer med. Du kan peka ut honom. –Aldrig att han sätter sig på en...
Får jag påminna om att jag heter Klumpsmurfen?
–Klumpsmurfen! –Oroa dig inte, han är I goda händer.
Stormen är världens raraste... på sitt sätt.
Okej, tjejer, under tiden...
Våra gäster har rest länge, så låt oss visa dem lite gästfrihet–
–på Smurfdungen-sätt!
Kom!
Sätt fart!
Kolla här då, Smurfan.
Kom!
PRUTT!
Snyggt!
Flaxa, Monty, för allt vad du är värd!
Flyg din herre till säkerhet med dina mäktiga kondorvingar!
De äter visst skinka!
Djävulsfisk!
Var – är – min – försvunna – smurfby?
Va?
Vad...?
Smurfarna!
Varför kan de inte bara dö?
Apport, Monty!
Han och hans stinkande katt och dront har förpestat hela resan för oss.
Han har aldrig gillat oss. Han kan inte hitta vår by.
Så han tänkte fånga oss I stället, och det var då han skapade Smurfan.
Vänta nu, var det den där Gargamel som skapade Smurfan?
–Ja, av lera. Riktigt spännande... –Jag visste att det var nåt lurt.
Du gillar henne nog om du lär känna henne. Hon är som du, fast... snäll.
–Håll I dig! Fiendeflyg på ingång! –Det är Gargamels dumma fågelskrälle!
Flyg du.
Flyga är inte riktigt min grej...
–Har du flugit förut? –Nej.
Hur vet du då att det inte är din grej?
Han kommer tillbaka.
Vad ska jag...?
–Fort! –Hur gör jag nu?
–Snyggt! Gör om det! –Okej...
Tack!
Ja!
Vänta lite...
Den andra smurfen känner jag inte igen.
De har hittat min försvunna smurfby!
Jag har en idé!
Eldslända, spotta eld!
Jag gillar hur du tänker.
Jag kan visst hantera draksländor riktigt bra.
Monty! Vad har de gjort med dig, min praktfulla rovfågel?
Smurfar!
Shiatsu eller klassisk? Klassisk, gissar jag.
Det där jag sa på flodstranden...
Det var överilat.
Aj.
Ja, samma här.
–Vänner igen? –Ja, vi är vänner.
Hörni!
Visst är det helt underbart här?
Visst är hon fin? Hon ser ut som en av oss nu.
Hon borde stanna här för alltid!
För det första är hon alltid fin. För det andra börjar det här spåra ur.
Förlåt, jag kan inte ta dig på allvar med den där ansiktsmasken.
Vi har gjort det vi kom hit för. Vi har varnat smurfarna för Gargamel.
–Det börjar bli dags att vända hemåt. –Hemåt?
Men jag... Jag...
Det är dags att vi ger oss av.
Smurfan?
Pass på!
Jag har visst riktigt god hand med draksländor.
De hade rätt. Gargamel finns på riktigt och han är på väg hitåt.
–Åh nej. Jag sa ju... –Klaffen, Smurfan!
Det var du och dina små pojkvänner som ledde hit honom.
Men det ingick väl I din plan?
Lugna ner dig, Stormsmurfen.
Fröken Gulhårig är inte ens en riktig smurf.
Hon skapades av Gargamel. Klumpklimpen berättade det för mig.
Är det sant, Smurfan?
–Det är inte så det är... –Det var för att hitta smurfar.
Smurfan kom hit för att hjälpa er! Det gjorde vi allihop.
Det är okej, Muskelsmurfen. Allt det här är mitt fel.
Inta försvarspositioner!
Kom, vi hjälper till!
Visst är det spännande?
Vänta.
Vänta...
Nu!
–Ge dig, trollkarl! –Trollkarl?
Vad gammal han är!
–Det här är inte möjligt! –Han ser inte så tuff ut.
Så går det när man angriper Smurfdungen, Gargamel!
Gargamel? Vad pratar ni om?
Vänta, det är ett misstag!
Smurfan?
Det där är Gammelsmurfen.
– "Gammel"? –Det var också ett lustigt ord.
Gammel, gammel, gammel!
Nej, Smurftuva! Ta ett djupt undantag och lägg ner ditt "gammel".
Får jag lov att presentera Gammelsmurfen.
Hej!
–Hej... –Hej, jag heter Smurfjade.
Var är pojkarna?
–Tjena, Gammelsmurf. –Hejsan.
Jag har ridit på en drakslända!
Gudskelov att ni mår bra.
–Hur hittade du oss? –Jag är faktiskt inte född I går.
Uppenbarligen...
Ni fyra följer med mig hem. Nu.
–Sakta I backarna, Gammelstrunt. – "Gammelstrunt"?
–Är det du som bestämmer här? –Ja. Smurfvidja, smurfarnas ledare.
Det kan tyvärr inte stämma. Det råkar vara jag som är smurfarnas ledare.
–Om du säger det så, Gammelstrunt. –Kan du sluta kalla mig det?
Känner du dig träffad?
–Var har du lärt dig att slåss? –Jag är faktiskt självlärd.
–lmponerande. –Tackar.
Ingen orsak.
Jag fattar inte riktigt vad ni gör, men hur blir det med Gargamel?
Vad är det för prat om Garga...?
–Gargamel! –Förlåt, skrämde jag er?
Det hoppas jag!
Spring!
Förbered er för Garmagedon!
Hitåt!
Spjut – nu!
Gargamel säger: frys!
Smurftestade, Gargamel-godkända, prima, högoktaniga frysbollar!
Frysboll! Frysboll! Frysboll! Frysboll!
Se upp!
Ja, de funkar säkert även om jag inte ropar "frysboll".
Men det får vi aldrig veta. – Frysboll!
Smurfan!
–Muskelsmurfen! –Det är över, Smurfan.
Monty, en säck smurfar!
–Det är dags att du flyr! –Nej!
Tre till att hämta!
Smurfan, min lilla skapelse...
Äntligen har du uppfyllt ditt syfte.
Nej, det är inte sant.
Det är klart det är. Varför tror du att du ledde hit mig?
Varför tror du att du räddade mig ur floden?
Allt ingick I planen.
Hur du än försöker kan du inte fly undan ditt öde.
Nu har jag ingen nytta av dig mer. Frysboll!
Just det, frysbollarna funkar bara på riktiga smurfar.
Och du är ju bara en lerklump.
Tack för allt.
Smurfan...?
Hur kunde du göra så här mot oss?
För att det var hennes syfte.
Smurfiga grej-hittaren -
- för fyra små smurfar...
Förlåt, gänget.
Nej, Piggpiga. Jag har redan gjort nog med skada.
Vi är Smurfgänget och vi gör det här tillsammans.
Vi smurfar gör det rätta!
Jag är inte ens en riktig smurf.
Jag är ingen riktig smurf!
Vi behöver mer energi!
Snabbare, Monty. Snabbare!
Ja...
Vickaren vickar, snurraren snurrar, röken ryker...
Bubblorna bubblar, hoppla-hoppla...
Perfekt! Snart är det dags...
Fortsätt springa, fågeln min.
–Okej, jag dyrkar upp låset... –Ja...?
–Vi svingar oss till hyllan där... –Ja...?
–...tar nåt tungt... –Ja...?
–...och dödar fågeln! –Ja!
Vänta? Ska vi döda fågeln?
- –Okej... Det räcker att knocka honom. - Då sätter vi igång!
De har en plan, men de kommer att behöva vår hjälp.
–Dags att skaka buren. –Larva dig inte.
Ja!
Nu!
Tyst, Azrael! Jag kan inte kalibrera apparaten när du jamsar så där.
Hör bara, Azrael... Den spinner som en katt.
Så där ja, nu är allt I balans.
Ja, ja... Bra...
Himmel! Ännu en rymning!
Nej, Gargamel! Nej!
Lugn, det är snart din tur.
I med er!
Nej!
Ja! Så ska det se ut.
Det funkar, det funkar, det funkar...
Jag känner det! Jag känner kraften!
Kolla in trollkarlsmanen!
Allvarligt?
När jag är klar med smurfarna har jag all kraft jag nånsin har drömt om!
Nästan all kraft.
Smurfan!
Smurfan, vilken trevlig överraskning. Har du gråtit färdigt ute I skogen?
Jag har gråtit nog över de där smurfarna.
Vad nu?
Jag har tröttnat på att låtsas vara nåt jag inte är.
Jag är här för att svära trohet åt dig, min skapare.
Omöjligt!
–Hon kan inte mena det. –Nej, aldrig I livet.
Även om jag trodde dig, vilket jag inte gör–
–vad skulle du kunna ge mig som jag inte redan har?
Pyttemassage som inte ens känns?
–Vad sägs om resten av smurfarna? –Säkert... Vad sa du?
Tänk bara hur mäktig du blir när jag har avslöjat var Smurfbyn finns.
100 smurfar till, det blir 10 gånger...
Nej, om man flyttar upp ettan... Strunt samma – mycket mäktigare!
–Varför gör du det här? –Jag är trött på att vara snäll jämt.
Använd din kraft till att göra mig till mitt onda jag igen.
–Din lojalitet har återinfunnit sig! –Är vi överens?
–Nej, Smurfan! –Tyst, blå äckelråttor, jag tänker!
Nu är jag färdig. Vi gör det.
En ond smurfa beställd!
Vänta... Så klart!
Vad är det som händer?!
Nej! Nej! Vad gör du?!
Bravo, Smurfan!
Hjälp, Azrael! Mer kraft!
Vad ska vi ta oss till?
Bingo. Vi åker smurfbräda!
Smurfgänget!
Dags att ge igen!
Nej!
Smurfspiral! Smurfspiral!
Jag lever!
Jag trodde det var ute med oss!
–Alla är här. Gudskelov! –Jag klarade mig!
Hon lyckades! Hon lyckades!
Var är Smurfan?
Hörni...
Smurfan?
Vad hände?
Det här är det som hon en gång var.
Nej. Nej, nej, nej...
Det måste finnas nåt jag kan göra. Det måste finnas en trollformel.
Det måste finnas nåt. Jag vet det.
Var är det? Vilken sida? Det måste stå här.
Alkemi, förvandla bly till guld... Nej... Vilken trollformel är det?
Vi kommer inte att hitta svaret I en bok.
Vi tar med henne hem.
Hon såg sig aldrig som en äkta smurf -
- men hon var mest smurf av oss alla.
Varför gråter alla?
Det är Smurfan. Hon är en lerklump.
Nej, Klumpsmurfen. Jag är här.
Smurfan?
Det är Smurfan! Det är Smurfan!
Tyst, Klumpsmurfen.
Låt honom vara, Glasögonsmurfen. Alla sörjer på sitt sätt.
–Hon är här! –Stackaren. Jag förstår honom.
–Smurfan! –lnte du också, Muskelsmurfen.
Du lever!
–Gör aldrig så där mot mig igen. –Jag lovar.
Ja, ja, ja!
Du upphör aldrig att förvåna mig.
Så angående den där brännande frågan...
Vad en smurfa är?
Jag behöver ingen bok för att berätta att hon...
Just det. Det går inte att sätta ett ord på vad Smurfan är.
Hon är många saker!
Hon vet det inte än, men hon är min nya bästis.
Smurfan är kaninryttare.
Hon är tuff. Inte som jag, men tuff så det räcker.
Smurfan kan vara allt som hon vill vara.
Och vad har vi här då...?
Säg "svampomelett"!
Svampomelett!
Jag var så här nära att bli kvitt smurfarna, men du förstörde allt.
Jag borde ha skaffat hund I stället.
Jag säger det inte för att vara elak. Det är konstruktiv kritik.
Du är ett odugligt kattkräk.
Det där var elakt. Nu gick du över gränsen.
Jag tramsade bara, men du gick över gränsen och det sved.
Jag kräver en ursäkt.
Tids nog skulle du förstå det, men jag är inte din riktiga pappa.
Men det är oviktigt. Det viktiga är att krossa smurfarna. Några förslag?
Jo, jag har egna förslag, men jag bollar gärna mot dina.
Azrael! Jag säger det rätt ut: dina förslag är usla.
Jag kan inte tänka med sån här musik. Kan nån vara snäll och stänga av?
Och varför rullar det en massa ord framför mig?
Har smurfarna gjort det här för att förvilla mig–
–så att jag inte ska kunna krossa dem?
"Matte-målning"? Det vet jag inte vad det är. Säkert nåt påhittat.
Jag tycker synd om den där Matte.
"Utseendeutveckling"? Visst, låt oss utveckla lite utseende...
Kanske ett riktigt surt utseende eftersom ni två förstörde allt.
Håller jag på att bli galen, Azrael? För sista gången, stäng av musiken!
Till minne av Janine "Nine" Culliford, Peyos fru–
–och originaltecknaren som gav smurfarna deras blå färg.
Översättning: Karl Hårding Svensk Medietext